Detta har hänt...
Uriel dog inte bara.
Jag dödade honom.
Var är Uriel?
Du ser bekant ut. Har vi träffats?
För 35 år sen bad far mig -
- att komma ner hit och välsigna ett par -
- som inte kunde få barn.
Din far satte henne i Lucifers väg.
Varför är du så upprörd?
Eftersom att jag inte vet om det är äkta.
Hur kan jag ibland vara odödlig, och ibland väldigt mänsklig?
Det verkar som om du gör mig sårbar med.
Det som finns i paketet är mer värdefullt än så.
Du är en dålig människa.
Dr Jason Carlisle.
Han räddade avhandlingen medan en oskyldig student dog.
Stanna!
Vi pratar om designer-gift här.
Så hur får vi fram ett motgift?
Det är just det som är det svåra.
Designer-gift behöver designer-motgift.
Kriminalpolisen!
Det slutar inte.
Lucifer, det har slutat blöda nu. Du behöver inte köra som en galning.
Du har glömt att du blivit förgiftad. Eller har det redan nått din hjärna?
Det kanske bara är näsblod. Jag menar...
Hur kunde professorn ha injicerat nåt? Jag fick inte en av hans influensasprutor.
När du följde efter honom då?
Jag vet inte. Jag tacklade ner honom, vi brottades en stund, och...
Gud! Jag antar att om han på nåt sätt gav mig sprutan måste det ha varit...
Åh, Gud.
Allt kommer bli bra när vi når sjukhuset. Okej?
-Vi kan inte åka till sjukhuset. -Va?
Att åka till sjukhuset hjälpte inte nåt av de andra offren.
Det enda som kommer rädda mitt liv är att hitta motgiftet.
Annars kommer jag...
Okej. Som du vill.
Döm mig inte, okej?
Ni sa åt mig att komma direkt, så jag kom direkt.
Ni har tur att jag kom ihåg att ta på byxor.
Så småningom. Vad gäller det?
-Tja... -Tja, vi är oroliga -
- att nån annan där ute kan ha blivit förgiftad.
Det tvivlar jag på.
Jag har bett alla sjukhus i regionen -
- att rapportera allt som ens kan likna en förgiftning.
Än så länge har jag inget hört.
Men bara för att vara säkra borde vi...
Vi borde titta på vad du fann i professorns labb.
Kolla in det här.
Kriminalpolisen, vi borde berätta för henne.
Nej, vi kan inte.
Hon kommer flippa ur, det ställer till utredningen.
Det här är ingen bra idé...
Är ni klara med ert viskningsbråk?
Bara kyss varann och få det gjort.
Jag hittade nålen i labbet. Den hade lite gift kvar i sig.
Så, ja, i teorin kan nån annan ha blivit förgiftad.
Men de andra gifterna hade sina motgift, eller hur?
-Hittade du nåt som matchade det här? -Ja.
Problemet är att snubben förstörde det.
Sjukt elakt, eller hur?
Därför är jag glad att ingen har dykt upp på sjukhus, -
- för utan motgiftet skulle de sluta precis som de andra offren.
Först den blodiga näsan, sen svimningar, följt av krampanfall...
Vi fattar.
Och sen börjar deras tarmar långsamt koka, alltså på riktigt koka.
Det är så äckligt. Och 24 timmar senare, pang, plötsligt är de döda.
Vi fattar!
Tack. Du har målat upp en stark bild, ms Lopez.
Visst. Låt oss gå igenom allt annat från professorns labb.
Okej? Bara för att se om vi missat nåt.
-Okej? -Visst.
Okej, så...
Jag fick ditt SMS. Vad var så viktigt?
Den här vägen, så vi kan tala i enrum.
Var det här en del av Fars plan?
Svara mig, broder, -
- innan jag sliter ut din ryggrad och slår ihjäl dig!
-Vad pratar du om? -Hur länge?
Hur länge har du manipulerat mig?
Mamma berättade om Chloe för dig.
Ja, det gjorde hon.
Och att du placerade kriminalpolisen i min väg.
Nej, det gjorde jag inte.
Far gjorde det.
Jag var bara en bricka i hans spel. Jag visste ingenting.
Och kriminalpolisen?
Är hon också bara en spelbricka, eller är hon...
-Är hon? -Hon vet ingenting.
Lyssna, -
- vi har blivit kontrollerade som marionetter.
Far har manipulerat oss båda.
Våga inte jämföra våra situationer.
Allt jag nånsin velat göra under hela min existens
är att göra far stolt.
Jag trodde att jag gjorde storverk i hans namn.
Istället, -
- var den första av hans änglar upptagen med att skapa en flickvän åt dig.
Jag lider med dig.
-Vi är på samma sida här, broder. -Är vi?
Var då ärlig mot mig.
Hur djupt går fars plan?
Är kriminalpolisens förgiftning en del av den?
Förgiftning?
Jag vet inte vad du talar om.
-Vet du verkligen inte? -Nej.
Så du...
Du kan inte hjälpa henne.
Jag är ledsen.
Där är du. Jag har letat efter dig överallt.
Amenadiel.
Kan vi få prata ostört?
Jag har en idé. Jag måste prata med dig.
Professorn använde en kille som heter Burt för att smuggla in gifterna.
Så du tror att Burt kan ha smugglat in motgifter med.
-Ja. -Okej.
Visa mig hans fängelsecell.
Kanske skendränkning med hembränt eller...
Han är redan ute mot borgen.
Det fina är att han har fotboja, så han kommer inte långt...
Chloe...
Jag mår bra. Vi borde åka.
De tror att de kan kuva mig. Mig.
Men fan ta dem!
En fest varje kväll tills rättegången!
Och sen varje dag när jag blir funnen...
Oskyldig!
Förlåt.
Nej, du kan ramla in i mig när du vill.
Har vi setts förut?
Var inte du på den där strandfesten?
Ja. Jag... jag förföljer dig.
-Kan du inte visa mig sovrummet? -Du läser mina tankar.
Så...
Mår du bra?
Javisst.
Jag mår bra. Vad var det du sa?
Ja... Kanske en annan gång.
Nej, det funkar inte riktigt för mig.
Vad i helvete är det här?
Hejsan, Burtrude.
Minns du mig?
Du skadade väl honom inte?
Fysiskt, nej. Som jag lovade.
Synd.
Jag fick honom att prata, men han smugglade inte motgiftet.
-Va? Är du säker? -Ja, tyvärr.
Men han gav mig ett spår.
Professorn anlitade Burt genom en mellanhand, -
- en kille vid namn Dave Maddox.
Professorn kan gott ha fått motgifterna från honom.
-Kriminalpolisen? -Förlåt.
Vänta.
-Mår du bra? -Ja. Jag mår fint.
-Är du säker? -Ja, jag mår fint.
Kriminalpolisen!
Vad fasiken tänkte du på?
Jag tänkte att jag var ansvarsfull som tog henne direkt till sjukhuset.
Du menar efter att ni gick och förhörde en brottsling?
Självklart. Det var enklare att få hit henne medvetslös.
Du vet hur envis hon kan vara.
-Det ändrar inte på faktumet att du... -Ni vet väl att jag är precis här?
-Hej. -Hej.
Hur mår du?
Bra.
Lucifer, jag sa ju "inga sjukhus".
Hur ska jag kunna hitta motgiftet om jag ligger här...
Vi tar det härifrån.
-Ja, det gör vi. -Vi börjar genom att följa upp ert spår.
Dave Maddox, ja.
Tack.
-Är Trixie här? -När som helst borde hon komma.
Jag går och kollar.
Jag vill inte att Trixie ska bli rädd när hon ser mig såhär.
Ser jag okej ut?
Du...
Du ser himlasänd ut.
Gör bara som jag gör och inget annat om jag inte säger det, okej?
Om det är vad som krävs så har du mitt ord.
Kära nån, dessa är hemska!
Vad för konstnär med självrespekt skulle ställa ut dessa?
Dave Maddox är inte en äkta konstnär.
Milt sagt.
Allt detta är bara en fasad. Brottslingar som Maddox -
- använder konst för att täcka pengaöverföringar.
De kan kräva vilket pris som helst för ett verk, -
- och i gengäld gör de var deras klienter egentligen vill.
Kan han ge ögonbad? Jag behöver ett efter detta.
Där är han.
Kom ihåg vad jag sa.
Jag håller mitt ord.
Dave Maddox?
-Vi behöver prata. -En sekund bara, okej?
Nej, det är bråttom.
Det rör dina andra affärer.
Specifikt med professor Jason Carlisle.
Hjälp oss skaffa hans motgift, så lämnar vi din konstfestival för barn.
Kan du bara ge mig en minut?
Jag har ingen aning om vad ni talar om.
Strula inte nu.
-Min fru... -Ex-fru.
Min ex-frus liv står på spel.
Så du försöker hjälpa din ex-fru?
Det är nåt fel på dig, kompis.
Inte bästa tillfället att trycka på den knappen.
Inte? Om hon är någorlunda lik mitt ex, -
- tycker jag ni ska låta henne dö.
Jag skulle göra det här själv, men jag har ju målarhand och så.
Du gör ett stort misstag.
Du har rätt.
Jag kan bara hitta nåt att slå er med!
Okej, jag vet inte vad du gör som jag ska göra, -
- men ska jag låta dem slå mig med?
Va? Nej.
Jag gjorde fel, okej, Lucifer?
Jag lät min ilska styra mig, och nu får Chloe betala för det.
Så det här är ingen utstuderad blodig "spela död"-lek?
Självklart inte.
Tja, i så fall...
Skojar du?
Du kunde ta dig ur dem hela tiden?
Självklart. Här, fånga.
Varför stoppade du dem inte från att spöa upp mig?
För att jag lovade dig att inte göra nåt utan ditt tillstånd.
Visst, naturligtvis.
Ja.
Det här får...
Svingar du så kör jag upp det så långt i din röv -
- att du får flisor i avföringen.
Bra.
Eftersom tortyr tar så lång tid och Dan redan har slösat så mycket, -
- kan vi väl snabba på och göra ett avtal?
Du har nåt vi vill ha. Vad vill du ha i utbyte?
-Vänta, va? -Snabbt! Vad är det du önskar?
Jag vill...
Jag vill att nån köper min konst för att de faktiskt gillar den.
Mina klienter köper mina målningar -
- för att de måste, som en del av vår överenskommelse.
Men jag vet att de bara slänger bort dem och behandlar dem som skräp.
En förolämpning mot skräp.
Allt jag vill, mer är nåt annat, är bara...
Att bli behandlad som en riktig konstnär.
På riktigt? Det är allt?
Mirakel är inte min grej, men vi kan säkert nå en överenskommelse.
Uppoffringarna vi gör för det allmännas bästa.
Vad? Du behöver inte se på den här vidriga saken varje dag.
Här har ni.
Vad är det här?
Det är motgiftsingredienserna jag samlade åt professorn.
-Men formeln då? -Formeln, vadå?
Vi måste veta vilken mängd av varje ingrediens.
Gör vi fel kan det bli dödligt.
Professorn höll formeln för sig själv.
Han gillade att skryta om det, hur den bara existerade i hans huvud.
Ni får fråga honom.
Vi kan inte göra det. Han är död.
Men ni vill väl fortfarande ha tavlan?
Amenadiel berättade om din kriminalare.
Jag är ledsen, min son.
Jag kan inte ens gå in där.
Jag måste berätta för henne hur monumentalt körd hon är.
Eller... ljuga.
Vi vet båda att jag inte kan det.
Om det är till någon tröst -
- så borde du mer än nån veta att han som gjorde detta
är precis där han hör hemma. Lidandes i helvetet.
Du har rätt. Där har du det.
Jag är glad att jag kunde trösta dig...
Nej, du kom på det, hur jag ska rädda kriminalpolisen.
Jag tror inte jag förstår.
Jag åker ner till helvetet och pratar med professorn.
-Vad? Hur? -Det är enkelt.
Allt jag behöver göra är att dö.
Planen är simpel.
Du dödar mig, jag far till helvetet, förhör professorn, -
- får tag i formeln, och sen för du mig tillbaka.
Så kom igen! Vem är med mig?
Det är en urusel idé. Jag förbjuder det.
Jag hatar att hålla med hennes majestät, men hon har rätt.
Du skulle vara helt ensam.
Vi vet båda att jag inte kan följa med dig.
Jag for ner och återvände en gång förr. Det var inga problem.
Det är för att far förde tillbaka dig.
Och du gick inte igenom nån av dörrarna.
När du gör det, kan du vara fast för evigt.
Men det kommer ju inte hända! Jag är helvetets herre, för guds skull!
Du var helvetets herre.
Du har varit borta ett bra tag.
Du kan inte veta att detta kommer funka.
Vad tror du?
Jag tror att jag var med -
- på ungefär hälften av det där.
Gör ni det här ofta?
Alltså, gudomliga planeringsmöten?
Tydligen inte.
Då hade vi haft ett möte -
- om att vårdslöst röja våra identiteter för en människa.
Vilket hon tydligen har vetat om ett tag och undanhållit från mig.
Det var inte mer än rätt.
Okej, jag försöker förstå allt detta, -
- hur vet du att du skulle komma till helvetet?
I fall du missade det, doktorn, -
- så är jag bannlyst från himlen. Jag har ingen annanstans att gå.
Och det går inte att komma dit på nåt annat sätt?
Jag menar...
Jag menar, dö?
Om nån har en bättre idé, dela för all del med er!
Helst hade jag tagit en Uber dit.
Men...
Jag kommer göra det här med eller utan er.
Jag är ledsen.
Efter att ha spenderat millennier på det fruktansvärda stället, -
- kan jag inte vara en del av din återvändo. Inte ens för ett ögonblick.
Fint.
Amenadiel.
Kommer du?
Nej, mamma, jag tänker hjälpa till.
Chloe förtjänar inte det här.
Detta är den galnaste planen jag nånsin hört.
Jag är med.
Doktorn, du måste väl ha nåt vettigt råd.
Han är djävulen.
Inget har varit riktigt vettigt sen jag fick reda på det.
Jag tänker inte hjälpa dig att bli fångad där nere.
Inte för nån obetydlig människas liv.
Okej.
Nu när glädjedödaren är borta kan vi sätta igång.
Så...
Vad är min del i detta?
Du pluggade medicin, korrekt?
För många, många år sedan.
Bra. Så du får återuppväcka mig från de döda.
Okej, vem vill döda mig?
Daniel. Där är du.
Har du samlat ingredienserna för motgiftet än?
Nej, jag har bara spenderat tid med Chloe.
Dessutom är ingredienserna värdelösa utan formeln.
Du kanske vill raska på, för jag är på väg att skaffa formeln.
Va? Hur?
Jag är rätt säker på att du inte vill veta.
Men då... Gör vad du måste.
-Ella och jag skaffar ingredienserna. -Okej.
Det här är galet. Jag kan inte göra det här.
Inte jag heller. De här sjukhuskläderna är så fyrkantiga.
Inte ens jag kan bära upp dem.
Stryk det.
Jag kan ha på mig vad som helst.
Ja, du har rätt. Vi klarar det här. Visst klarar vi det här?
Vi måste. Chloes liv hänger på det.
Här är det. Det här är rummet direkt under Chloes.
Se till att ingen flyttar på henne. Jag kommer vara i rummet nedanför, -
- men hon måste stanna här för att det ska funka.
För att vara nära henne gör dig sårbar.
Mördarbar i det här fallet, men ja.
Så jag håller henne här tills du är död.
Nej, hela tiden.
Till och med efter att du dött? Vem vet vad som händer -
- om jag blir osårbar när jag redan är död?
Doktorn kanske inte kan inte kan återuppliva mig.
Vi vill inte att jag förblir död, eller hur?
Det var en retorisk fråga.
-Såklart. -Ja.
Och du litar på mig?
Broder, du är den mest envisa personen jag känner.
Om nån kan hindra att hon flyttas så är det du.
-Lucy. -Vad?
Vad?
-Lycka till. -Oroa dig inte.
Det känns som en bra dag att dö på.
Ella, vi har det. Paketet från CDC.
Hur många fler ingredienser behöver vi?
Baserat på listan från mellanhandskillen har vi alla förutom en.
En kemikalie kallad ZX3.
-Superovanlig, superolaglig. -Hur ovanlig?
Vi säger såhär. Alla mina lagliga kontakter har slut.
-Har du olagliga kontakter? -Har inte du det?
Jaja. Vissa streetracers dopar sitt bränsle med några droppar ZX3 -
- för superskumma fördelar.
-Hur vet du det? -Jag stal bilar förut.
Det är inte kul om man inte kör dem jättefort.
I alla fall, -
- jag vet var det finns svarta marknaden-ZX3.
En olaglig bilverkstad i NoHo.
Men jag vet inte om jag kan få ägaren att ge oss det.
Och vi har inte tid att fixa tillåtelse.
Men i desperata tider...
Får man göra vanligt intrång. Vi åker.
Okej, så en knäpp med den här mackapären stoppar mitt hjärta?
Defibrillatorn var inte gjord för det, men ja.
Inte vad jag förväntade mig av min dag.
Jag kommer ge dig 60 sekunder och sen starta upp ditt hjärta igen.
60 sekunder? Jag har haft orgasmer som varat längre.
Tiden går mycket långsammare där nere, minns du?
Ja, men vi får bara ett försök.
Tänk om ni för tillbaka mig innan jag har formeln?
Sextio sekunder är redan längre än jag hade velat.
Hjärnan överlever bara tre minuter efter döden.
Eller det är vad jag har läst. Alldeles nyss. På vägen hit.
Varför gör jag detta nu igen?
För du vill rädda kriminalpolisens liv nästan lika mycket som jag.
-Kom igen, nu! -Jag bryr mig också om ditt liv, Lucifer.
Is, för att sakta ner dina hjärncellers död, -
- och smärtstillande för att stilla smärtan.
Redan gjort, tack.
-Okej Maze, gör som jag visade dig. -Ja. Jag klarar det.
-Okej. -Är du redo?
-Jag kan inte. Gör det du! -Nej.
Nej, vi bestämde att du dödar, jag återupplivar.
-Men du är doktor! -Du är demon från helvetet!
Herregud...
Herregud.
Han är död.
Han är verkligen död.
-Vem är du? -Jag är Amenadiel. Jag är Lucifers bror.
Han bad mig vaka över din mamma.
Som en skyddsängel?
Jag gillar ditt halsband?
Tack. Jag gillar ditt med.
En ond man gjorde det här mot min mamma.
Varför finns det onda människor i världen?
Jag vet verkligen inte.
Det kanske finns onda människor, men vet du vad?
Det finns många fler goda.
-På riktigt? -Ja.
Som alla goda människor som hjälper din mamma.
Som du?
Nej, jag är...
Jag försöker vara god.
Jag tycker att du är god.
Ja. Det var ta mig fan på tiden.
Hjälp!
Hallå! Du, jag sitter fast.
Hallå, kan du hjälpa mig? Min arm sitter fast.
Ta bara min... Va?
Jag sitter fast, du kan inte lämna mig här!
Hallå! Hjälp!
-Fegis. -Nej.
Mördare.
-Nej. -Mördare!
-Fegis! -Monster!
-Nej. -Mördare!
-Fegis! -Nej, ni förstår inte...
-Fegis! -Jag hade inget val.
Lämna mig ifred. Snälla!
-Fegis! -Nej!
Professor Jason Carlisle. Minns du mig?
Det händer om och om igen. Som om jag vore i helvetet.
Det är inte "som om".
-Vad är det här? -Det här...
Är din egen skapade tortyr, driven av skuld.
Med lite stil ovanpå för skojs skull.
Snälla. Jag måste ut härifrån. Hur kommer jag ut?
-Det är ganska enkelt. Det kan du inte. -Vad?
Inte tills du inte längre tror att du förtjänar det.
Och jag har aldrig sett nån få ut sig själv härifrån.
Åh, Gud. Nej. Nej.
Men att gottgöra några av dina ogärningar kanske hjälper.
Vad som helst, snälla. Hur gottgör jag?
Tja, innan du oförskämt tog livet av dig, förgiftade du en kriminalare.
En jag bryr mig väldigt mycket om.
Jag kan ännu rädda henne.
Så om du ger mig formeln till hennes motgift, -
- kanske din skuld skulle lätta?
Klockan tickar, professorn.
Här, formeln. Gör det oss kvitt?
Det vet bara du.
Jag trodde inte det.
Nej. Nej, snälla!
Nej!
Var är uppståndelsen när man behöver den?
Jag hade behövt min flaska just nu.
Jag spelade aldrig lika bra som du, broder.
Uriel, jag...
Jag vet. Det är mycket att ta in, inte sant?
Jag förstår inte...
Azraels klinga... Du borde ha förgjorts, inte kommit till helvetet.
Du förtjänar inte att vara här.
Du har rätt, det gör jag inte. Men det gör du.
Tror du det är så enkelt att släppa taget? Tänk ett varv till.
Nej. Nej. Vad händer?
Jag måste rädda kriminalpolisen.
Men du kan bara inte göra nåt åt det, eller hur?
Du måste tro mig. Jag ville inte det här.
Och ändå...
-Sextio sekunder! -Undan!
Jag trodde du sa att det här funkade, Linda...
Undan!
Nej! Vad tänkte jag på?
Det här var en förfärlig idé från början.
Vi är inte bovar. Vi kommer bli avslöjade.
"Bovar"? Vem är du, en fredlös från förr?
Jag säger bara att vi detta inte är vår grej.
Tala för dig själv.
Ja, jag märkte det.
Var lärde du dig att dyrka upp lås?
-Min mormor. -Oj...
Exakt vad letar vi efter nu igen?
Hallå där! Ni har valt fel ställe att råna.
Jag är ledsen. Förlåt, jag kan inte få det att sluta.
"Det?"
Som om du inte spelade en roll i det hela.
Det har jag inte! Hade jag inte! Det här är inte vad jag vill!
Se på dig. Så ynklig.
Fast i helvetet du en gång styrde över, fångad av din egen skuld.
Och medan vi pratar om hur mycket du suger, -
- följde du inte ens upp den där grejen jag sa till dig.
Det jag viskade i ditt öra innan jag dog?
Vad, "friden är här"?
"Friden är här."
Jag trodde det bara var nonsens. Det sista svamlet från en döende hjärna.
Såvida du inte säger att du fann frid i det ögonblicket.
Lucy, du borde veta bättre än så.
Jag fokuserar på mönster. Förutspår framtiden.
Mina sista ord var en ledtråd.
Ledtråd? Till vad?
Det är väl du som måste komma på det?
Jag finns trots allt bara i ditt huvud.
Jag är bara en yttring av ditt eget skyldiga medvetande.
På tal om det...
Nej.
Jag hoppas du inte lämnade något ogjort på jorden...
-Va? -För du kommer aldrig härifrån.
Vad är det som händer?
Doktorn sökte oss. Hon har VT.
Jag vet inte.
Vi går ut och väntar, okej?
-Akutvagnen är på väg. -Det är okej, jag stannar med din mamma.
-Gå med sjuksköterskan. -Kolla ledningarna.
-Se till att de är säkra. -Ja.
-För sent. -Ja, doktorn.
Vi måste vända henne på sidan.
Akutvagnen är redo.
Hon krampar.
Det här är inte rätt. Nåt är fel. I helvetet.
-Vad? -Han är fast.
I en av cellerna. Det är därför vi inte kan återuppliva.
Så vad gör vi för att bryta ut honom?
Nån måste åka ner dit och dra upp honom. Jag skulle göra det, men jag kan inte.
Varför inte?
Demoner har ingen själ. Om jag dör, så dör jag bara.
Okej, det är nåt vi måste diskutera nån annan gång.
Men just nu räknas varje sekund.
Jag kan inte tro att jag säger det här, men...
-Tänk om jag skulle åka? -Va?
Vad får dig att tro att du skulle hamna i helvetet och inte himlen?
Det finns saker du inte vet om mig.
Nej. Inte en chans.
-Men, Maze... -Skicka ner mig.
Titta vad katten släpat in.
-Jag hämtar honom. -Du sa att du aldrig ville tillbaka.
Ja, jag är livrädd för stället.
Men jag skulle gå genom tusen helveten för att rädda min son!
Ända sen jag rymde har helvetet konstant försökt dra ner mig igen.
Det är bara mitt motstånd som gör att jag kan stå emot dragningen.
Så, jag bara står inte emot.
Så, hur gör vi detta?
Vi måste visst spänna fast de här små trådarna till hans...
-Maze. -Hoppsan.
Hon har fortfarande VT.
-Midazolam, fyra milligram. -Ja, doktorn.
Tack.
-Ge mig röret. -Jag har gett det intravenösa.
Bra. Okej.
-Vi måste ta henne till DT:n. -Jag ringer upp.
-Du måste flytta på dig. -Jag kan inte släppa iväg henne.
-Vi försöker rädda hennes liv. -Jag med.
Vakter.
Jag kan förklara.
Sänk bara vapnet.
Det är nog bäst, innan jag skjuter för att du brutit dig in.
Ricardo! Tranquilo, okej? No seas estúpido, sänk vapnet!
Vad... Ella?
Vad gör du här?
Känner du den här killen?
Bara sen födseln. Dan, möt Ricardo. Min idiotiska bror.
Jag är ingen idiot.
Förlåt. Tjuvaktiga, fega, vårdslösa idiot.
-Det här är din bror? -Japp.
Så varför bad du honom inte bara om ZX3?
Efter att jag flyttade hit för att hålla koll på honom, -
- försvann han bara sådär!
Jag fattar, okej?
Du vill hålla din brottsbekämpande syrra borta från dina skumma affärer.
Se. Han kommer säga att han inte har nåt ZX3.
-Jag har inget. -Vi är inte här för att sätta dit dig.
Ja, det var ju vi som bröt oss in.
Precis. Totalt olagligt.
Kom igen, Ella. Du vet bättre, okej? Jag kan inte ta några risker.
Ricky. ZX3:n är åt en vän. Hon kommer dö utan det.
Jag vill verkligen inte att hon ska dö.
Följ mig.
Jag hatar dig.
Jag älskar dig med.
Jag vet.
Det gör ondare för dig än för mig.
Snälla, förlåt mig, broder. Jag hade inget val.
Tror du verkligen på det.
Nej.
Lucifer!
Mamma?
Vad gör du här?
Jag är ditt räddningsteam à en person. Du hör inte hemma här nere längre.
Men titta. Se vad jag har gjort.
Denna Uriel är inte verklig.
Jag önskar att han var det. Jag vill så gärna se min son igen.
Men han är bara en del av ditt helvete.
Nej. Du försökte bara rädda oss.
Det här är inte ditt fel.
Det är mitt.
Allt det här är mitt fel.
Ända sen...
Ända sen jag återvände, har jag...
Har jag manipulerat dig.
Eldade på din ilska mot din far i hopp om att använda dig mot honom.
Men jag gjorde nyss saker värre.
Jag knuffade dig närmre den där människan, -
- fast jag visste att det skulle krossa dig när du fick reda på sanningen.
Och se på oss nu.
Fångade i det här fängelset medan Chloe dör.
Chloe.
Nej, jag dödade Uriel för att jag måste. För att rädda dig och kriminalpolisen.
Och jag måste rädda henne nu. Mamma, vi måste gå!
Mamma!
Varför skulle vi gå? Uriel är ju här.
Vi kunde stanna och vara en lycklig familj.
Jag har saknat dig så mycket, mor.
Mamma?
Mamma! Kom igen, du drog mig ur min skuld. Vi har inte tid att fastna i din. Kom.
-Kom igen! -Snälla, överge mig inte.
-Inte igen. Snälla. -Mamma...
Nej. Lucifer.
-Nej, snälla. Uriel! Min vackra pojke. -Han är inte verklig.
-Han är inte verklig! -Min fina pojke... Uriel!
Ser man på vem som är vaken.
Du dog inte trots allt. Det utgör en av oss.
Jag hörde att du räddade mig.
Hur mycket jag än vill ta åt mig äran var det här en gruppinsats.
Hela den här förgiftningsgrejen, den har...
Verkligen pausat allt som hänt mellan dig och mig, så...
Ska vi fortsätta från där vi lämnade det?
Jag tror att du just nu bara behöver fokusera på att bli bättre.
Kan du be nån ta in Trixie?
Ja, självklart.
Och vi ska prata. Vi pratar senare, okej?
Hur mår kriminalarn?
Hon kommer bli bra.
Och ni två då?
Det var ju aldrig äkta, eller hur?
Lucifer, jag är så ledsen.
Far gjorde att hon existerade bara för att placera henne på min väg.
-Ja. -Hela grejen har varit en bluff.
En lång svindel.
-Och jag föll för det. -Du kan inte beskylla dig själv.
Allt detta är hans verk. Och han borde straffas för det.
Tro mig, det planerar jag att göra.
Hur kan jag lita på något, någon, när jag vet att han kan ligga bakom allt?
-Du kan lita på mig. -Kan jag, mamma?
-Ja... -Du är lika illa som han! Värre, kanske.
Han låtsas i alla fall inte gilla mig.
Lucifer! Jag älskar visst dig!
Jag återvände till helvetet för dig. Jag hjälpte dig rädda kriminalarn för dig.
Spelar inte det nån roll?
Det är för sent.
Du ville krossa mitt hjärta. Och...
Uppdrag utfört.
-Lucifer... -Nej!
Ingen mer manipulering!
Dessa fejder du har med far, jag vägrar att hamna emellan mer.
Jag är trött på att vara en spelbricka.
Så, inte mer.
Jag är färdig.
Lucifer.
Hej, det är jag igen.
Röstmeddelande nummer 337.
Outhärdligt, va? Men du har inte svarat -
- eller ringt tillbaka, så jag är på väg till dig.
Så, göm stripporna.
Ja.
Jag hoppas bara att du mår bra.
Okej. Hejdå.
Lucifer? Är du här?
Lucifer?
BASERAT PÅ KARAKTÄRER SKAPADE FÖR VERTIGO
AV NEIL GAIMAN, SAM KIETH OCH MIKE DRINGENBERG
Översättning: Alma Selander